Poesii
Tvé sny nemají závěsy, sítě ani zasklení plynou si dovnitř, ven, dovnitř nad maďaly, mléči, nad kleny v neprobádaných vzorech v zahradách, dvorech na líci i róbě nach v světnici, v ozvěnách zahoří, nad hlavou oheň cukne i přispěchá pohladit bolavou holeň. A bradu od inkoustu. Určitě spíš na básních než uschnou. A slunce by mžouralo bezezbytku stejně nad lomy i Karlštejnem kdyby se písmena setkala. Hvězdy práší na mé sny, a starý křeslo závěsný vyhoupává jejich jména pod dominancí černomodři kukačky čas neumoudří knihou ani bílým šátkem a sny ručačky i v zimě nosí krátké. Mumlají si jen tak něco pro sebe. Zatímco tvé je připly na nebe.
Léta Páně 2024, dne 1.4. věnováno autorem
Dota Slunská
|